Теодор Траянов
Раздвоена надежда

chitanka.info

Забравени мечти са изминат път покрили,

в отблясъци минутни аз виждам нечий грях,

възсепнати страдания, гнездо в душата свили,

като лица въздушни изчезват с пръв замах.

Над мене ярко светят съзвездия и мили

градини ми припомнят, що някога видях,

що моя път превърна в гробове и могили,

в прокобни съчетания, в суетен стрем и прах.

Съдбата вече трябва еднъж по моста тесен

да се размине с мене, та в пропастний порой

да хвърля свойта чаша, нектарът с яд размесен,

и, може би, ще вкуся молитвен чист покой,

а, може би, да зърна, над мъртва скръб надвесен,

лика на нова пролет, лъча на сетен зной!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.